Úgy látszik, ilyen hónapokat élünk, a régi Internet Explorer kivérzése után a web flashtelenítése felé is léptünk egy nagyot.
![A Flash halála](https://m.blog.hu/in/indiecrawford/image/flash.jpg)
Úgy látszik, ilyen hónapokat élünk, a régi Internet Explorer kivérzése után a web flashtelenítése felé is léptünk egy nagyot.
Oké, elismerem, a szemét szó elég erős, de összességben sem a Gateway to Space, vagyis a Nemzetközi Űrkiállítás tartalma, sem annak formája, illetve annak keretei sem késztetnek pozitív kritika megfogalmazására.
Azoknak sincs szégyenkezni valójuk akik a kódolással kevésbé állnak intim viszonyba, és inkább eggyel absztraktabb szinten, grafikus szerkesztői felületeken keresztül űzik a számítógépes játékkészítés ultramenő mesterségét. A legeredményesebb út a közhiedelemmel ellentétben általában a legélvezetesebb is, és ez személyről személyre változik. Ez a cikk mégsem első sorban nekik szól. Az általam bemutatni kívánt játékmotor, bár számtalan játékfejlesztéssel kapcsolatos eszközt ad használója kezébe, mégis csak egy programozói keretrendszer. Nem jár hozzá alapból szerkesztő felület, noha akadnak rá azért ilyen eszközök is.
Az interaktív felületekhez képest egy programkönyvtár vagy keretrendszer nagyobb szabadságot kínál, de természetesen emellett nagyobb önállóságot is követel meg, és persze magasabb szintű programozói ismereteket. Egyszóval nem szolgálja föl csokornyakkendős pincér az étlapot, viszont biztosak lehetünk abban, hogy azt esszük meg amit főztünk.
Az utóbbi másfél-két évtizedben nagy változások történtek a weben, a korábban egyszerű weboldalak helyét az interaktivitás, a gazdag megjelenés, az applikáció szerű webes tartalom vette át. A böngésző komoly szoftver platformmá nőtte ki magát, irodai programok, közösségi alkalmazások, blogmotorok, weboldal készítő és karbantartó rendszerek jelentek meg és persze nem maradhatott ki a buliból a böngészős játékok armadája sem. A Flash bukása és a JavaScript, valamint a HTML5 mennybe menetele új irányt jelölt ki, szabványosított és támogatott környezetet biztosítva az applikációk és köztük a játékok fejlesztéséhez. Ma már a JavaScript fejlesztő a böngészőn keresztül közvetlenül a videókártya nyújtotta számítókapacitáshoz is hozzáfér, így már az interaktív 3D-s megoldások sem jelentenek gondot és a modern hardveren a böngészőben futtatott JavaScript kód teljesítménye egyre közelíti a közvetlenül a gép operációs rendszere által futtatott önálló alkalmazásokét. A sokáig félreismert, rossz hírű JavaScript pedig már nem csupán a böngészőben a kliens oldalán, de a vonal másik végén, a szerver oldalon is remekel. Nem csoda, hogy a JavaScript programozó ma a legkeresettebb a piacon.
A címben szereplő egyenlet nem vicc, és nem is puszta klikkcsali. A Brainfuck (szabad fordításban: agyf*sz) egy valódi programozási nyelv, noha egyáltalán nem nevezhető hagyományosnak...
Biztosan sokan tisztában vannak vele, hogy a számítógép rábírása arra, hogy azt tegye, amit „mondunk“ neki különböző, a gép számára értelmezendő jelkészletek, más néven programozási nyelvek, vagy rövidebben programnyelvek segítségével történik. Ezek a nyelvek egész nyelvcsaládokká rendszerezhetőek különböző szempontok szerint: keletkezésük ideje; a hardveres és szoftveres környezet, amiben a programok futnak; az adott nyelv és a számítógép közvetlen kódkészlete, azaz a gépi kód (a számítógép anyanyelve) közé iktatott értelmező rétegek milyensége; más nyelvekkel való hasonlatosság, a nyelvben megvalósuló koncepciók; technikai adatok stb.
C++, PHP, JavaScript, Turbo Pascal, Perl, ADA, BASIC, Assembly… A sort elég hosszasan folytatni tudnám, nem ritka, hogy egy adott nyelvnek különböző dialektusai is léteznek. A legtöbb nyelvet azzal a céllal hívják életre, hogy valamilyen szempontból, valamilyen új környezetben, vagy valamilyen egyéb új technológia fényében jobb, szebb, hatékonyabb, megbízhatóbb, kényelmesebb fejlesztőeszközzé váljon.
Nem így az ezoterikus programnyelveket! Ezeket inkább azért hozzák létre, hogy mások legyenek…
Úgy tűnik végleg nagykorúvá érett a web, a felnőtté avatódást pedig mi sem jelképezhetné jobban, mint a kinőni szándékolt rossz szokások, gyermeteg tévedések elhagyása és 'meggyászolása'.
Az internet fejlődése számára az Microsoft böngészőjének korábbi verziói jelentették az egyik efféle tévutat. Gyanítom szoftvernek ennyi átkot még nem kellett eltűrnie a történelem folyamán, mint amit az Internet Explorer a programozóktól, designerektől, rendszergazdáktól, hobbi weblapkészítőktől és egyéb webmunkásoktól kapott. Mentségükre szóljon, a böngészők vak komondora béna kacsája elég komolyan rászolgált hírére.
Igen, az első programozó nem csak, hogy nő volt, illetőleg hát ember, de nem is akármilyen ember volt, illetőleg hát nem is akármilyen nő.
Első programjaimat egy Enterprise típusú mikroszámítógépen írtam – ez a PC-k elődje, a híres Commodore 64 és ZX Spectrum unokatesója – valamikor a méltán szép emlékű, gondtalan 90-es évek hajnalán. Ez a nagyszerű kütyü, mely most ünnepelte 30. születésnapját, valóságos erőműnek számított a maga idejében 4 MHz-es(!) órajelű processzorával, 128 KB-os(!) memóriájával és 256 hipnotikus szín megjelenítésével. A gép külalakja, piros, kék és zöld gombjai, a beépített kis joystick láttán a vad izgatottság közepette ugyan arra gondolt gyerek és felnőtt: játszunk már, játszunk már, játszunk már!
Tartozom (legalább) egy coming-outtal: programozó vagyok.
Rosszabb ez minden perverziónál, vallásos megszállottságnál és mániánál. Ezt az iparágat képtelenség puszta szakmaként kezelni. Ez bizony egy hivatás. Ebben, és sok más tekintetben is a művészetekkel rokon, leszámítva azt, hogy ezen hivatás iránt jelenleg nagyobb a kereslet, így lényegesen könnyebb belőle megélhetésre lelni...
Ezt a folyamatos tanulásra, problémamegoldásra és a problémamegoldás nyújtotta sikerélményre épülő kreatív és roppant szórakoztató elfoglaltságot nem lehet nem szerelemből csinálni. De hasonlóan nagy árat fizet ezért a programkód lánglelkű poétája (bocs), mint a klasszikus művészeti ágak sokszor túl kevésre becsült iparosai. Nem, nem csak az egészségkárosító szerek hatásairól, vagy az elhanyagolt külsőről beszélek...